De secole, profețiile lui Nostradamus constituie documente istorice.
Deși, într-o mare măsură, speculative și controversate,
moștenirea autorului lor rezistă.
Se recomandă discreția privitorului.
21 Decembrie 2012
Zorii nu apar.
Totul rămâne în întuneric.
Lumea s-a sfârșit.
Multe culturi antice din întreaga lume
descriu evenimentele înspăimântătoare
care par să se petreacă chiar acum.
Arată ele oare spre 2012?
Desenele recent descoperite,
despre care mulți cred că aparțin faimosului profet Nostradamus,
ne pot oferi răspunsul.
Ne aflăm, într-adevăr, în pragul celui mai mare dezechilibru din istorie.
Viața pe pământ a mai fost supusă extincției de cel puțin 5 ori înainte.
Oare ne spune Nostradamus că un alt dezastru de proporții e pe drum?
2012 e, mai degrabă, începutul unei revoluții în lume
decât sfârșitul.
Este 2012 anul când, în sfârșit, ceasul cosmic își încetinește mersul
spre zero zile, zero speranță?
Decodificarea predicțiilor finale ale lui Nostradamus
ne poate furniza răspunsurile esențiale,
înainte ca bătăile ceasului să anunțe
sosirea lui 2012.
NOSTRADAMUS - 2012
Traducerea si adaptarea ~ Claudia75 ~
Recent descoperita carte pierdută a lui Nostradamus
dezvăluie desene care pot conține indicii codate
despre ce se va întâmpla în 2012.
Ca și catrenele lui Nostradamus, aceste desene dau avertismente cumplite,
și tocmai uriașa autoritate a acestui profet popular
le face dificil de ignorat.
Astăzi, mulți oameni se simt frustrați de incapacitatea științei de a răspunde
la unele din cele mai profunde întrebări ale timpului nostru,
și de aceea își îndreaptă privirea spre trecut.
Privim, astfel, înapoi, la marii maeștri ai trecutului, cum este Nostradamus.
Planeta noastră se confruntă cu crize de o complexitate alarmantă.
Criza de combustibil, specii în pericol de dispariție,
valuri tsunami mortale, haos economic și amenințarea nucleară.
Toate acestea sunt, oare, o coincidență,
sau ni se pregătește ceva și mai înspăimântător?
Am ajuns la o confluență de puncte sensibile în sistemele fundamentale.
Sunt puncte sensibile în sistemul energetic, în sistemul climatic,
există puncte sensibile în sistemele financiare,
în producția de hrană, în problemele cu apa.
Vom ajunge într-un moment în care toate acestea vor converge,
moment când lumea va fi distrusă, creată din nou sau ambele.
Toate culturile lumii au propriile lor profeții
despre un 'Sfârșit' al lumii.
Cred că este firesc ca oamenii să simtă o conexiune
între tradițiile lor culturale și ceea ce se întâmplă astăzi pe glob.
Și iată-le încă prezente și astăzi.
Unii cred că aceleași profeții sunt portretizate
în imaginile din cartea pierdută.
Toate par să indice faptul că în 2012, din perspectiva pământului,
Soarele se va alinia cu centrul galaxiei Calea Lactee,
un fenomen astronomic incredibil de rar
care are loc doar o dată la fiecare 26.000 de ani.
Prima jumătate a ciclului de 26.000 de ani coincide, destul de inadecvat,
cu ultima Eră Glaciară, și legat de aceasta,
dacă e să vorbim despre cea mai mare încălzire globală din istorie,
aceasta a fost topirea gheții formată în Era Glaciară.
Să dea Domnul să nu ne aflăm în contextul unui eveniment de asemenea magnitudine.
Datorită rotirii pământului,
felul cum vedem noi stelele se schimbă pe măsura trecerii timpului.
'Alinierea Galactică', în termenii cei mai simpli, are loc
atunci când Soarele răsare pe linie dreaptă cu centrul Căii Lactee.
În conformitate cu o multitudine de culturi antice,
se pare că această aliniere anunță momentul unei schimbări dramatice.
Toată lumea simte că ne apropiem de un fel de traversare.
Și cred că ceea ce se află la rădăcina acesteia
este alinierea galactică.
Una dintre cele mai importante civilizații antice
s-a gândit să observe acest fenomen.
Aceștia sunt Mayașii,
renumiți pentru cunoștințele lor avansate de astronomie.
Ei avertizează
că această aliniere galactică a soarelui cu centrul galaxiei,
cunoscută sub numele de 'Fisura Întunecată', ar putea avea consecințe îngrozitoare.
Se crede că aceste avertismente
se repetă și la alte câteva civilizații antice.
Toate aceste predicții apocaliptice și viziuni ale viitorului
au ca idee centrală faptul
că, atunci când Soarele răsare în această 'Fisură Întunecată',
va fi rău. Aceasta este vremea cataclismelor, vremea distrugerii.
Anticii știau cum să fie una cu ei înșiși,
cu natura, cu viața și cosmosul în ansamblul lor.
Dar noi am pierdut contactul cu toate astea.
Multe din ceea ce se întâmplă acum,
în special schimbările survenite în sistemul ecologic, în oceane,
toate aceste lucruri au fost prezise de Nostradamus și de alți profeți.
La fel ca mayașii și alte civilizații dinaintea lui,
Nostradamus se uită în stele și vede pericolul ce va veni.
"Va fi mare vărsare de sânge,"
"Cerul va arăta straniu,
"Atât pe pământ, pe mare dar și în aer,"
"Secte, foamete, regate, boli, confuzie."
Figură controversată și învăluită în mister,
Nostradamus a murit acum aproape 500 de ani,
cu secole și generații în urmă față de 2012.
Însă în repetate rânduri, predicțiile lui au fost foarte exacte.
A prevăzut multe din evenimentele majore
politice, religioase,
chiar descoperiri științifice și inovatoare.
De ce el este singurul despre care vorbim de 4 secole și jumătate încoace?
E un singur motiv pentru asta.
Pentru că, din când în când, apare
un izvor promițător de informații atât de clare
încât nu pot veni decât de la cineva
care le-a văzut înainte să se fi întâmplat.
Când un manuscris purtând numele lui Nostradamus
a apărut într-o expoziție de carte la Roma,
au fost discuții că momentul descoperirii lui nu este o întâmplare.
Această carte controversată conține o serie de șapte ilustrații,
despre care unii experți cred
că reprezintă o cronologie detaliată a crizei anunțate pentru 2012.
Acum, pentru prima dată, aceste desene vor fi comparate
cu profețiile și avertismentele îndepărtatelor popoare antice.
Aceste profeții au atâtea asemănări sinistre între ele
încât le-au dat cercetătorilor acestei lucrări fiori pe șira spinării.
După socoteala mea, există un fel de 15 sau 16 indicatori independenți
care sugerează că anul 2012
va marca clipa unei mutații extraordinare.
Pur și simplu nu ai cum să-ți faci loc
prin seria stratificată
de aspecte convergente extraordinare.
Doar unul dintre ele e suficient pentru a dezmembra dramatic întregul sistem.
2012 este anul efectului 'Domino-ului'.
Este anul care întârzie lanțul de evenimente,
când o catastrofă naturală poate declanșa un război,
doboară un domeniu economic,
când sistemul care este, într-un fel, atât de robust
își poate dovedi fragilitatea și dependența.
Cred că 2012... Cred că va fi tipul acela de an.
Și sper să greșesc.
21 decembrie 2012 se apropie.
Va marca producerea unui eveniment catastrofal,
așa cum arată unele civilizații antice?
Mulți cred că data indică producerea unui fenomen astronomic rarisim,
numit 'Alinierea Galactică', ce ar putea declanșa un haos inimaginabil.
Recent-descoperita carte pierdută a lui Nostradamus
cuprinde în introducere șapte ilustrații
care și ele ar putea ținti tot spre 2012.
Este dovada că se știa din antichitate
despre un eveniment ce va veni?
Cele șapte imagini din cartea pierdută a lui Nostradamus
ne spun o poveste.
Și acesta este și motivul pentru care sunt unite în partea de sus
de această roată a norocului sau roată a timpului.
Aceasta este partea pe care Nostradamus vrea să o identificăm,
să o aprofundăm și să o înțelegem.
Aceste imagini încep cu Soarele, sub Soare este un Leu
ce vrea să ne atragă, în mod evident, atenția asupra faptului
că atunci când Soarele e în zodia Leului, asta denotă ceva important.
Când Soarele este în Leu,
sau când este în semnul zodiacal opus, Pești,
înseamnă că are loc alinierea galactică.
Este o altă referință a lui Nostradamus la acest fenomen.
Mulți cred că Mayașii au descoperit cu sute de ani în urmă
acest fenomen curios cauzat de rotația Pământului.
Dacă pământul s-ar roti perfect rotund pe axa sa,
perspectiva noastră asupra cerului de deasupra nu s-ar schimba niciodată.
Dar din cauza rotirii lui un pic mai aplecate
față de propria axă, într-o mișcare instabilă,
perspectiva noastră asupra stelelor se modifică încetișor în timp.
La fiecare 26.000 de ani, are loc această amplasare în linie
în care Soarele pare să răsară exact în fața centrului galaxiei
și creând ceea ce unii numesc 'Alinierea Galactică'.
E clar că Nostradamus știa de această perioadă de timp,
cam de prin 1992 până în jurul anilor 2012- 2014.
Acest lucru are o semnificație extraordinară datorită numărului mare de catrene
pe care le putem identifica clar
ca referindu-se la perioada în care trăim noi acum.
Ideea de a localiza, astronomic, momentul
în care Soarele va fi în mod direct pe linie cu centrul galaxiei
este o realizare extraordinară.
Nostradamus folosește metode variate pentru a-și concepe catrenele.
Însă înțelegerea lumii cerești este crucială pentru opera sa.
Este un astrolog perspicace,
care are credință că harta viitorului este gravată în stele.
Până la un anumit punct, ideea lui de bază de a prezice viitorul
este fondată pe faptul că timpul este ciclic,
că există mișcări ale Soarelui, ale Lunii și ale stelelor,
și că aceste tipare și unghiuri formate de planete, repetându-se,
duc la declanșarea de evenimente similare.
Ca să cartografieze aceste evenimente viitoare,
Nostradamus a studiat schimbările de pe cerul nopții,
unele din ele având nevoie de decenii ca să se producă.
Se pare că avea idee despre ce numim noi 'Succesiunea Echinocțiurilor',
în care întregul cer al nopții se mișcă încetișor înapoi,
cu un grad la fiecare 72 de ani.
Aceasta este o referință directă la alinierea galactică ce va veni,
aliniere ce se poate afla în inima fenomenului din 2012.
Rotația de titirez a pământului față de axă înseamnă
că noi vedem stelele schimbându-și foarte încet poziția,
cu doar 1 grad la fiecare 72 de ani.
Uimitor!
Unii cercetători cred
că acest fapt a fost cartografiat cu precizie de antica civilizație Maya.
Mayașii și-au folosit talentul de înțelegere a mișcărilor pământului
ca să creeze un calendar, remarcabil prin precizia lui.
Un calendar ce durează de mii de ani.
Se încheie pe 21 Decembrie 2012.
Odată la 26.000 de ani,
ne aliniem, prin Solstițiul de Iarnă al Soarelui, cu centrul Căii Lactee.
Acesta pare să fie motivul pentru care Mayașii au ales data de 21 Decembrie 2012
ca să-și încheie marele lor ciclu.
Civilizația Mayașă a prosperat în America Centrală,
între anii 250 și 900 înaintea erei noastre,
după care a dispărut în chip misterios.
Cu o cunoaștere științifică avansată, dar, în același timp, sălbatici,
mayașii au fost în măsură să prezică alinierea galactică fără telescoape
și par să o asocieze cu ciclul unei schimbări violente.
Dacă ne întoarcem în trecut cu 26.000 de ani,
la ultima dată când am intrat în zodia Peștilor,
descoperim începuturile omului de Cromagnon,
sfârșitul Neanderthal-ului.
Acum găsim primele focuri de tabără.
Putem observa corespondențe istorice incredibile.
Știm că ultima dată când a avut loc alinierea galactică,
sute de specii au dispărut.
Scepticii pretind că e puțin probabil
ca o interpretare a stelelor de către antici
să aibă vreun impact semnificativ asupra vieților noastre.
Dar realizările uimitoare ale astronomilor mayași din antichitate
pun în încurcătură experții chiar și astăzi.
Până de curând, am considerat majoritatea civilizațiilor
și a culturilor avansate din America
ca fiind inferioare celor din vest.
Realitatea este că erau oricum, numai primitivi nu.
În special mayașii au fost, probabil, cei mai mari astronomi ai planetei.
Ei credeau că gaura neagră din centrul Căii Lactee
este miezul galaxiei din care provine
materia primă din care s-au format stelele.
Iar astăzi, astronomii cred că, de fapt,
din gaura aceea neagră din centrul galaxiei provine materialul
ce intră în componența stelelor și a planetelor.
Al naibii de bine pentru cineva ce a trăit acum 50.000 de ani.
Încă nu știm cum au putut mayașii
să marcheze atât de uimitor de corect chestiunile acestea astronomice.
Însă obsesia lor pentru cer nu mai poate fi pusă la îndoială.
Și-au amplasat cu atenție templele și monumentele,
în așa fel încât acestea să reflecteze constelațiile.
Unii chiar sunt de părere că transpuseseră
viitoarea aliniere prezisă pentru 2012
într-un miez în care mingea, intrând în inelul de piatră,
reprezintă Soarele aliniindu-se perfect cu centrul galaxiei
sau "Fisura Întunecată".
Miezul este Calea Lactee,
mingea reprezintă solstițiul de soare din Decembrie,
iar inelul auriu este 'Fisura Întunecată' din centrul Căii Lactee.
Acest joc ritualic cu mingea nu doar pune în scenă alinierea,
dar potrivit cercetătorilor, se referă și la posibilele consecințe
pe care le va avea aceasta asupra vieții.
Pentru că dacă jucătorii nu introduceau mingea prin inel,
șeful lor era decapitat cu brutalitate.
Societatea mayașă a existat cu mult înaintea perioadei noastre de timp.
Cu alte cuvinte, ei priveau în viitor
ca să vadă perioada de timp în care ne aflăm noi acum,
când Soarele va răsări în interiorul miezului.
Însă erau foarte conștienți de faptul că atunci când se va întâmpla,
va avea loc o schimbare de mare anvergură pe planetă.
Dacă cercetătorii au dreptate,
în sensul că acest calendar al mayașilor
coincide cu viitoarea aliniere galactică din 2012,
este aceasta o încercare hotărâtă de a pune în gardă generațiile viitoare?
Întrebarea este:
Cum se face că și mayașii, și Nostradamus au avut aceeași idee
și de ce acum, când ne apropiem de acest termen,
lumea parcă a apucat-o pe drumul spre iad?
Exact asta au spus și ei că se va întâmpla.
Catrenele lui Nostradamus conțin avertizări surprinzătoare
despre pericolele ce ni s-ar putea așterne în cale.
"Din cauza încălzirii apelor mării de către Soare,"
"Peștele din jurul Mării Negre va fi pe jumătate-prăjit."
"Când Rhodos și Genova se vor confrunta cu o criză de hrană."
Unii interpretatori cred că acest catren al lui Nostradamus
indică încălzirea globală ca fiind trăgaciul pentru viitoarea criză.
Se pare că Nostradamus descrie încălzirea globală
ca pe un foc din cer, ca pe un soare în flăcări.
Începând cu 1998,
fiecare vară în parte a fost mai fierbinte decât cea precedentă.
Fiecare vară.
Unii avansează ideea că alinierea galactică
va coincide cu un vârf maxim al activității solare.
Această teorie controversată susține
că, în timp, impactul soarelui asupra pământului va intra într-un declin
și că un vârf maxim al activității solare poate cauza distrugeri uriașe,
inclusiv o creștere a temperaturii la nivel global.
Savanții noștri ne spun
că, chiar în timpul nostru, ciclul solar al soarelui
va atinge apogeul exact în timpul solstițiului din 2012.
Și când va atinge acest punct culminant,
și acum vă citez un savant
de la Centrul Național Atmosferic din Bolder, Colorado,
care a folosit un termen foarte tehnic
pentru a descrie cum ar fi acest vârf maxim. A spus că va fi exploziv.
Savanții susțin că în următorul an,
nu va mai fi deloc gheață la Polul Nord în timpul verii,
fapt înregistrat pentru prima dată în istoria omenirii.
Topirea calotelor glaciare, ridicarea nivelului mărilor și oceanelor,
furtuni de o forță nemaiîntâlnită vor mătura coastele de pe tot globul.
Aceasta nu e doar o convergență întâmplătoare
a unor fenomene diferite care se combină.
Avem de-a face cu o tranziție mai mare decât orice am trăit înainte.
Și, cu siguranță, nu dispunem nici de experiența,
nici de instrumentele necesare
pentru a putea gestiona o astfel de schimbare.
Se pare că Nostradamus prezice
consecințele extreme ale schimbărilor climatice.
Am aici Centuria 5, catrenul 98.
"La o latitudine de 48 de grade de capătul Tropicului Capricornului,"
"E uscăciune foarte mare."
"Peștele din mări, râuri și lacuri va fi ca racul fiert ",
"Din cauza focului din cer."
Te uiți pe o hartă, te uiți în emisfera nordică
și vezi că toate centurile de vegetație ale lumii
sunt traversate de latitudinea de 48 grade.
Există anumite fraze unde vorbește despre căderea umanității în canibalism
din cauza lipsei hranei peste tot în lume.
Foametea este cea mai periculoasă amenințare pentru noi toți.
Se găsește în toate profețiile cumplite. Indiferent cum ai da-o,
ziua de pe urmă vine prin foamete.
Foametea nu este singura amenințare pe care Nostradamus
și o varietate de culturi antice o prezic.
Se crede că, la fel ca mayașii,
egiptenii au gravat avertismente în monumentele lor religioase,
iar unii chiar au afirmat că civilizația egipteană, înfloritoare odată,
ar fi căzut pradă unei catastrofe,
similară cu cele descrise de Nostradamus.
Oare egiptenii ne pun în gardă cu privire la un pericol ce ne pândește în viitor?
Piramidele din Egipt și scrierile lui Nostradamus
pot conține cheia.
Cartea pierdută a lui Nostradamus aduce în centrul atenției o epocă
în care profeția și astronomia converg de o manieră
care, literalmente, a schimbat lumea.
Una dintre cele mai izbitoare imagini din această carte remarcabilă
vorbește despre o apocalipsă iminentă,
și unii văd semnele că pe o avertizare.
Ceea ce declanșează, realmente, întregul ansamblu
sunt cele 3 eclipse lunare.
Vor fi 3 eclipse în 2012.
Foarte neobișnuit.
Va avea loc o eclipsă totală de soare,
va fi apoi eclipsa de soare a lui Venus,
și apoi va fi marea eclipsă a vremurilor,
eclipsa soarelui în centrul galaxiei.
Toate acestea vor avea loc în același an, 2012,
așa cum spune Nostradamus.
Interpretatorii cred că forma spiralată din capul scorpionului din acest desen
e o referință directă
la forma spiralată a Căii Lactee.
Nimeni din mijlocul secolului XVI nu știa, prin definiție,
că avem o galaxie, cu atât mai puțin că este o galaxie spiralată.
Iar cartea pierdută arată exact această imagine.
Nostradamus credea că stelele și planetele dețin secretul sensului vieții.
Aceeași idee este și în miezul filozofiei egiptenilor,
aceștia încorporând tiparul celest
în cele mai importante structuri ale lor.
Nostradamus prevede, în scrierile sale, distrugerea acestor monumente.
"Crăpături vor apărea în vârf,"
"Fulgerul va sfărâma stâncile."
"Trei fără lanțuri, unite în jurul celei din mijloc."
Oare fraza 'Fulgerul va sfărâma stâncile'
înseamnă că piramidele din Giza vor fi distruse la o dată viitoare?
Unii cercetători sunt de părere
că poziționarea piramidelor egiptene
indică mutațiile viitoare ale planetei
și, poate, însăși alinierea galactică.
Nu există nicio îndoială că cineva a depus eforturi impresionante
să facă piramidele de la Giza și alte piramide din grupul general
în așa fel încât să corespundă cu o aliniere stelară, pentru a se asigura
că aceste imense definitorii monumente culturale
se potrivesc cu evenimentele din cer.
Unii experți au avansat teoria că piramidele au fost construite
ca să se potrivească perfect cu cele trei stele
ce formează centura constelației Orion,
cunoscută și sub numele de Vânătorul sau Înțeleptul.
Orion este jucătorul cheie.
Aproape toate culturile, fără excepție,
au alăturat punctele acestea, sub forma unui om
cu brațele ridicate și cu picioarele depărtate
ce poartă o centură bătută cu trei stele diferite.
Stelele Centurii lui Orion.
Acești cercetători pretind că egiptenii indică constelația Orion
pentru că ea marchează punctul de mijloc al ciclului de 26.000 de ani
pe care Soarele îl face între alinierile galactice.
Ei spun că acest lucru dovedește faptul
că egiptenii antici și-au dat seama
și de importanța esențială a evenimentului ceresc.
Faptul că monumentele sunt aliniate cu duplicatele lor cerești
pentru acea perioadă din istorie
când au fost prezente pe cer deasupra piramidei din Giza,
ne spune că oricine le-a construit,
a înțeles că această mișcare și, în special această aliniere,
cele trei piramide în linie cu Sfinxul în mijloc,
va avea loc la exact jumătate din acest ciclu de 26.000 de ani
în care ne aflăm acum.
Sfinxul, împreună cu întregul complex de la Giza,
pot fi privite ca indicând alinierea galactică ce va urma.
Strămoșii noștri au înțeles clar mișcările pământului în spațiu,
mișcările sistemului nostru solar prin galaxie
și schimbările ciclice la care ne putem aștepta
când acea mișcare va atinge punctele cheie.
Și se pare că una dintre acestea este asupra noastră, chiar acum.
Egiptul a fost una dintre primele superputeri ale lumii.
Posibilele lor temeri despre viitoare dezastre
ar putea avea similarități tulburătoare în timpul nostru.
Guvernul Egiptului a investit atât de mulți bani în războaie
încât statul a devenit falit.
Au existat greve în rândurile lucrătorilor la piramide
pentru că nu li se plăteau salariile,
vremea era schimbătoare, recoltele nu creșteau,
și în trecut erau crize de hrană.
Toate acestea au concurat
la prăbușirea uneia dintre cele mai mari civilizații
din istoria planetei noastre.
Și putem, desigur, trage o paralelă
între ce s-a întâmplat cu acea civilizație și ceea ce vedem acum.
Atunci ridicai vălul de pe un subiect ținut secret.
Doar cu câteva sute de ani în urmă, în Occident,
dacă ai fi vorbit despre asta sau ai fi plusat spunând:
'Oh, eu știu când va veni sfârșitul lumii,'
ai fi fost acuzat de erezie și ars pe stâlp.
Deci era vorba de o cunoaștere periculoasă,
o cunoaștere foarte importantă,
despre care abia acum putem vorbi deschis.
La rândul lui, Nostradamus se temea
că va fi persecutat pentru predicțiile sale sumbre,
și, ca urmare, le-a mascat în poeme de câte 4 rânduri, numite catrene.
Ca și egiptenii înaintea lui, citea stelele ca pe o hartă rutieră,
încercând astfel să zărească detalii privind sfârșitul lumii.
"Unite aici, în cer se manifestă..."
"Intră"
"Ploaie puțină... cerul și pământul se usucă,"
"Distrugere, moarte, capcană, sosite într-un moment rău."
Ca și egiptenii, Nostradamus credea că mesajele despre viitor
sunt scrise în cer.
Cercetătorii indică această predicție a lui Nostradamus
ca fiind o avertizare metaforică
despre o posibilă slăbire a câmpului magnetic terestru.
Câmpul magnetic al Pământului se află într-un proces de schimbare,
și, poate, și de slăbire pe alocuri, arătându-și astfel vulnerabilitatea.
Și oricine a văzut 'Star Trek', știe că atunci când scuturile cad,
e de rău.
Când câmpul magnetic e puternic, el deviază vântul solar,
care vine dinspre soarele nostru,
dar și particulele care pătrund împreună cu el din univers.
Când este slab, are o capacitate mai scăzută să facă asta.
Acest lucru determină o infuență solară mai puternică asupra pământului,
asta duce la încălzirea atmosferei terestre,
corelată acum cu topirea calotelor glaciare,
creșterea nivelului mărilor și oceanelor.
Pe măsură ce câmpul magnetic terestru se uzează,
pământul devine vulnerabil
în fața unei avalanșe de probleme înfricoșătoare.
Dacă câmpul magnetic terestru s-ar prăbuși la 0,
cu o planetă de 6 miliarde de oameni
bazată exclusiv pe tehnologie computerizată,
modul nostru de viață s-ar schimbă dramatic.
O schimbare magnetică a polilor ar însemna
că cei doi poli, de nord și de sud, și-ar schimba încărcăturile lor magnetice.
Consecințele acestei interferențe ar fi extrem de distrugătoare
pentru toate semnalele pe care lumea noastră modernă
le trimite prin cer.
Pe pământ, am fi martorii unei prăbușiri masive
a tot ce înseamnă comunicație electronică,
comunicațiile prin satelit s-ar defecta,
celularele noastre n-ar mai funcționa.
Tot ce comunică prin sau funcționează pe bază de câmp electromagnetic
s-ar prăbuși.
Nostradamus crede că a mai găsit un indiciu
privitor la momentul producerii unui asemenea dezastru.
Se corelează perfect cu imaginile din cartea pierdută.
"Va fi o eclipsă solară mai întunecată..."
"...decât oricare din cele ce-au avut loc de la crearea lumii."
"Și va fi o astfel de eclipsă încât vei avea impresia"
"că gravitația Pământului și-a pierdut mișcarea sa firească"
"și că ești aruncat într-un abis sau o întunecime eternă."
E posibil ca această eclipsă să facă referire
la Soarele ce blochează centrul întunecat al galaxiei
în timpul alinierii galactice?
Și ce prevestește această imagine tulburătoare?
Nostradamus menționează, în special, o eclipsă de soare foarte puternică
care va marca momentul producerii
unor dezastre majore la nivel planetar.
Oare viitoarea aliniere galactică va aduce dezastre?
Reprezintă 2012 începutul sfârșitului?
Și de ce 'Fisura Întunecată' din centrul Căii Lactee
pare să fie un loc atât de puternic?
Știința secretă a alchimiei și scrierile lui Nostradamus
dezvăluie un punct crucial al poveștii din 2012.
Mayașii, egiptenii, Nostradamus și ilustrațiile cărții pierdute,
toate indică, probabil, o aliniere galactică rară
destinată să se petreacă în 2012.
Dacă este adevărat,
fenomenul ar putea avea un efect neștiut asupra pământului.
Următorul desen din seria de imagini cuprinse în cartea pierdută
continuă povestea.
Această imagine redă un bărbat ținând în mână o sabie,
cu vârful în sus, ce trece printr-o panglică ce formează litera S.
Dacă stai într-un loc foarte liniștit într-o noapte fierbinte de vară,
și privești spre cer, vei vedea că galaxia Calea Lactee
formează un S pe cer.
Deci, aceasta este marea aliniere cu galaxia.
Trece exact prin centrul galaxiei, prin centrul acestui S.
Nostradamus ne spune că există o bâtă care distruge copacul vieții,
deci ne spune că un mare pericol e pe cale să se petreacă
când are loc această aliniere.
Galaxia noastră este plată, cu brațe arcuindu-se spre exterior,
ce-i dau o formă de spirală.
Din perspectivă terestră,
când va avea loc alinierea galactică,
va crea impresia că Soarele apare exact pe linie cu centrul galaxiei.
Profețiile de rău augur ale lui Nostradamus
despre care unii cred că vor coincide cu momentul acestei alinieri,
se repetă în mod similar la un impresionant număr de culturi antice.
În timp ce specificitățile fiecărei culturi variază,
generalmente vorbind, există în toate o remarcabilă consecvență.
Fie că vorbim de anticele tradiții vedice din India,
fie că vorbim de tradițiile egiptene,
de cele biblice sau de cele mayașe,
toate afirmă că trecem printr-o schimbare majoră.
Toate spun că viețile noastre nu vor mai fi din nou la fel.
De-a lungul timpului, culturile din toată lumea,
au deghizat cele mai extreme profeții într-o varietate de moduri.
Unul dintre cele mai curioase este alchimia.
Cunoscută dintotdeauna ca fiind știința ce urmărește transformarea plumbului în aur,
este, de fapt, o disciplină științifică mult mai vastă
ce folosește simboluri și terminologie proprii unice.
Este un mod de gândire și de comunicare
cu care Nostradamus era, cu siguranță, familiarizat.
Oricine avea înțelepciunea lui Nostradamus,
în timpul în care a trăit el,
studia alchimia. Nu exista știință atunci.
Știința modernă îi datorează alchimiei tot respectul.
Newton a fost alchimist și a descoperit gravitația.
Einstein a studiat alchimia.
Vă vine să credeți sau nu, soția lui spunea
că înainte să se ducă la culcare în fiecare noapte,
citea cărți antice despre alchimie.
Peste secole, alchimia a fost înlocuită
ca știință dominantă, de chimie și fizică.
Dar rolul ei ca limbaj simbolic și ca filozofie a transformării spirituale
a supraviețuit veacurilor.
Alchimistul își focaliza energia mentală și spirituală
asupra elementelor de bază,
încercând să le transmute și să extragă din ele spiritul,
sau, pur și simplu, putea freca un bol cu apă pentru a vedea viitorul,
pentru că asta ar fi singularitatea sau miracolul
care s-ar întâmpla într-un experiment pe care Nostradamus l-ar realiza.
În timpul lui Nostradamus, alchimia rămâne știința de bază.
Totuși, practicanții ei o practicau în secret,
sperând să păstreze pentru ei
posibilele descoperiri periculoase.
Ar putea foarte bine ca Nostradamus să fi făcut experimente alchimiste
și acesta să fie motivul pentru care și-a mascat profețiile
în așa fel încât să dea de lucru fiecărei generații de idioți de după el,
iar inițiatul să treacă dincolo de cod
și să găsească altceva în sensul ascuns.
Nu metalul simplu, ci metalul spiritului.
La începutul anilor 1900, un alchimist solitar,
cunoscut doar sub numele de Fulcanelli,
publica un text șocant, relevând câteva din secretele alchimiei
și susținând că societatea legendară a masonilor
ar fi folosit simboluri alchimiste
pentru a ascunde mesaje secrete în clădiri istorice.
Se crede că, în principiu, masonii sunt cei
ce au dat naștere Frăției Francmasonilor.
În vreme ce, în principal, sunt o organizație fraternală,
aceasta reunește membri cu interese comune,
unii împărtășind punctul de vedere al lui Fulcanelli
potrivit căruia sunt și deținătorii unor secrete antice.
Ei continuă tradiția unei cunoașteri ce nu poate fi exprimată prin cuvinte.
E o cunoaștere simbolică. Mi-ar plăcea să spun
că un simbol valorează cât o mie de imagini.
Fulcanelli credea că masonii care au construit
multe din catedralele gotice ale Europei
au folosit simboluri cu sens alchimic pentru a ascunde mesaje
despre felul și momentul producerii unui dezastru viitor.
Fulcanelli a văzut multe din schimbările
ce au avut loc la începutul secolului XX drept o dovadă a faptului
că fatidica perioadă de timp e asupra noastră.
Și că va avea loc foarte curând.
Pentru Fulcanelli, simbolurile de pe bisericile gotice
duc la un mesaj simplu dar înfiorător.
Fulcanelli a făcut corelația directă
între alchimie și ceva numit 'Suma Amestecurilor_?'
adică ideea că, la sfârșitul lumii, totul va fi făcut iar ca nou.
Va avea loc o transformare alchimistă a realității.
În termenii lui Fulcanelli, acest lucru înseamnă
că noi ne aflăm la un punct de tranziție în timp, când alchimia
nu e doar un eveniment izolat practicat pe ascuns, într-un laborator,
ci e un eveniment transpersonal care se întâmplă fie că vrei, fie că nu.
Ca și Fulcanelli, Nostradamus prevede o perioadă de transformări violente,
ce pare să fie reminiscența timpurie a provocărilor climatice actuale
cu care se confruntă lumea în care trăim.
"Dispariția lupului, a leului, a taurului și a măgarului,"
"Asupra lor nu va mai cădea dulcea hrană."
Catrenul 99 din Centuria 10 e un catren foarte serios,
e o profeție foarte serioasă, pentru că subliniază dispariția
a diferite specii de animale. Nu doar a unor animale,
ci și a anumitor plante de care depinde hrana noastră.
Dacă le pierdem, vom avea probleme grave
pentru că pe ce altceva ne-am mai putea baza
în ceea ce privește hrana noastră?
Polenizarea albinelor este importantă
pentru că asigură o treime până la jumătate
din recoltele ce ne asigură o bună nutriție.
Dacă albinele dispar, în cazul în care nu inventăm noi imediat
un zilion de albinuțe-roboți, ceea ce nu avem cum să facem,
ne vom confrunta cu o pierdere totală a recoltelor.
Albinele pot dispărea din cauza: a). unui virus.
b). a unor paraziți. c). a unei cauze neștiute de nimeni.
Apropo, același lucru se poate spune despre liliac,
altă creatură care ne este antipatică și care, ghici ce face?
Se hrănește la greu cu țânțari și ne scapă de ei, bine-mersi.
Deci, e vorba de o înfricoșătoare confluență de evenimente.
Și, dintr-odată,
aceste specii ce mențin viața, și care, ne plac sau nu,
sunt importante pentru noi,
dispar din motive pe care nu doar că nu le putem preveni,
dar nici măcar nu le înțelegem.
Avem de-a face cu o dispariție a speciilor, nemaivăzută înainte.
Întreaga lume se confruntă cu o criză de apă,
cu o criză a pescuitului peste tot,
cu creșterea rapidă a prețurilor la alimente,
care nu s-a mai întâlnit înainte.
Pe măsură ce proviziile de hrană se vor reduce,
se va declanșa un lanț de evenimente fatal.
E un fapt cunoscut că,
dacă America nu va mai exporta alimente,
în cazul unei crizei alimentare,
imediat, 100 de națiuni se vor confrunta cu foametea.
Și, într-un singur an de zile,
Africa ar putea pierde o jumătate de miliard de oameni din cauza foametei.
Și știm cu toții că atunci când există foamete, există boli.
Când oamenii nu se hrănesc corespunzător,
sunt mult mai vulnerabili la boli.
Și când sunt bolnavi, oamenii nu mai pot presta muncile
de asigurare și de transportare a hranei.
Deci, ai foamete.
Acest ciclu al bolilor și al lipsurilor, dacă nu este prevenit,
poate conduce la un tip de instabilitate ce ar mătura tot globul.
Când există așa ceva, inevitabil și trist, există războaie,
cad guverne, deci, ai efectul Dominoului.
De aceea, cel mai mult mă îngrijorează începutul anului 2012.
În cazul în care acest efect al Dominoului nu va fi evitat,
ar putea constitui o serioasă amenințare
la adresa supraviețuirii rasei umane.
Cu referire la timpul nostru în istorie, biologii ne-ar spune
că au existat mai multe extincții în trecut
iar noi, chiar în acest moment, ne aflăm
în pragul celei de-a șasea extincții în masă pe această planetă.
O să ajungem într-o situație foarte similară
celei din filmul 'Soil and Green', dacă vi-l amintiți, acum câțiva ani,
când oamenii se hrănesc cu planctonul iar, curând după asta, devin canibali.
Viața pe pământ a fost nimicită aproape complet de 5 ori înainte.
Ar putea avea loc o altă extincție de proporții în viitor?
Avertizările lui Nostradamus ne-ar putea dezvălui răspunsul.
Un număr remarcabil de profeții antice par să coincidă
cu descrierea de către mayași a lui 2012 ca an cosmic semnificativ.
Se crede, de asemenea, că predicțiile renumitului profet Nostradamus
descriu șirul neliniștitor al condițiilor globale de astăzi,
tulburător de apropiate de 2012.
Chiar și simbolurile astrologice din cartea pierdută
par să concure ca un fel de indicii deghizate a unei schimbări iminente.
Interesant la această a doua ilustrație este bărbatul cu arcul.
Săgetătorul.
Și dacă știi astronomie,
și, credeți-mă, Nostradamus o știa bine,
știi că Săgetătorul își îndreaptă săgeata
aproape exact spre centrul galaxiei.
Unii interpretatori cred că săgeata din acest desen
țintește către exact acel loc de pe cer
unde se prezice că Soarele va răsări în 2012.
Această aliniere galactică este explicată de faptul
că Pământul se rotește nesigur, ca un titirez.
Și datorită acestei instabilități, noi vedem cerul în schimbare.
Pe 21 decembrie 2012,
mulți cred că, văzut de pe Pământ,
Soarele se va alinia pe aceeași linie cu centrul galaxiei.
Oare furnizează cartea pierdută
unul dintre nenumăratele avertismente că ceva impresionant
se va petrece în acel moment culminant?
Cel mai important lucru e nu numai
că a fost transmis de creștini, de evrei, de egipteni, dar chiar și Islamul,
Nostradamus și toți marii profeți ai trecutului
s-au simțit obligați să ne trimită nouă acest mesaj.
Au lăsat mesaje în textele lor, în tradițiile orale, în propriile temple.
Trebuie să ne întrebăm: Ce ar putea fi atât de important
încât au construit civilizații întregi
ca să ne transmită nouă un mesaj
privitor la perioada de timp în care ne aflăm acum?
Oare ce încearcă să ne spună?
Ca mulți alți profeți antici,
Nostradamus își camufla predicțiile.
Își scria profețiile în anul 1500, în sudul Franței,
când punerea la îndoială a regalității sau a bisericii catolice
era o crimă pedepsită cu moartea.
Asta l-a forțat să fie extrem de atent
când își afirma cele mai controversate viziuni asupra viitorului.
Îmi imaginez că dacă i-ai fi vorbit reginei Catherine
și i-ai fi spus: 'Da, copiii tăi vor fi regi, dar, știi,
acesta va muri, celălalt la fel, acesta va sfârși rău,
n-ai fi putut obține patronajul pe care l-ai fi vrut.'
Cu alte cuvinte, nimănui nu-i place un profet
care e cu mult înaintea vremurii lui
sau care e prea direct cu lucruri ce-ți sunt aproape de inimă.
Nostradamus nu e singurul
care simte nevoia să-și păstreze anonimatul.
Evitarea unui comportament ofensator pentru biserică,
este un mod de viață în Europa secolului XVI,
determinând multe grupări să-și desfășoare activitățile pe ascuns.
O astfel de societate secretă sunt Francmasonii.
În timp ce astăzi, sunt, în principal, o organizație fraternală,
unii cred că au o lungă istorie de a stoca înțelepciune secretă.
În vremurile de demult, francmasonii
erau cea mai înaltă autoritate de înțelepciune a timpului lor.
Deci, când te alături lor, trebuie să le citești cărțile secrete
și să le înveți cunoașterea secretă veche de sute de generații, nu știm exact.
Unii sunt de părere că și Nostradamus s-a alăturat masonilor.
Chiar după colțul casei lui din Salon-de-Provence,
se află ușa unei biserici
pe care e reprezentată foarte clar întoarcerea lui Isus la sfârșitul lumii,
în exact aceeași poziție în care Soarele
va răsări în 2012, în centrul galaxiei.
Nostradamus era perfect conștient de această informație
care i-a influențat ideile despre unde să caute date
cu privire la producerea acestui moment apocaliptic.
Masonii, considerați unii dintre cei mai pricepuți făurari ai timpului lor,
și-au răspândit meșteșugul în toată Europa.
Și-au încetățenit reputația de grup unit prin ambiții comune,
care a construit mărețele catedrale gotice pentru biserica catolică.
Alchimistul Fulcanelli scrie în cartea sa numită "Misterul Catedralelor'
că masonii aveau și un scop ascuns.
El pretinde că au sculptat, cu îndrăzneală,
pe fațadele acestor construcții din piatră,
simboluri secrete prin care explică cunoscutele lor profeții controversate.
Realmente, nu-ți asumi riscul de a sculpta
fațadele unor catedrale gotice uriașe
dacă nu ai un anumit scop în spatele acestei acțiuni.
Catedrala Notre-Dame din Paris este o astfel de biserică
a cărei fațadă are gravate în ea coduri
ce conțin informații secrete foarte importante.
Aceste simboluri includ
un taur, un leu, un vultur și un chip uman.
În vreme ce interpretările creștine spun
că simbolurile se referă la scrierea evangheliilor,
adevăratul lor sens, potrivit lui Fulcanelli, este o avertizare.
Toate patru sunt referințe simbolice exacte
la cele patru semne fixe ale Zodiacului.
Omul este zodia Vărsătorului, leul este zodia Leului,
taurul - Zodia Taurului iar vulturul este Zodia Scorpionului.
Astăzi este cunoscută ca Zodia Scorpionului,
dar în acele zile era un Vultur.
Aceste 4 semne zodiacale sunt constelațiile
prin care Soarele trece în fiecare an în drumul lui pe bolta cerească.
Reprezintă, de asemenea, și marile ere ale timpului,
fiecare din ele durând mii de ani.
Potrivit științei astrologice,
rasa umană trece acum
din Era Peștilor în Era Vărsătorului.
Această tranziție este marcată de viitoarea Aliniere Galactică.
Cel mai important aspect pe care l-au gravat în catedralele gotice
este secretul sfârșitului lumii.
Același aspect apare în calendarul mayaș, în piramidele egiptene...
Strămoșii noștri credeau că este cea mai importantă cunoaștere
pe care ne-o puteau transmite nouă,
pentru ca atunci când noi vom intra în această perioadă de criză,
care este chiar cea în care ne aflăm acum,
să știm ce să facem.
Dacă este adevărat că tiparele climatice ale pământului
devin din ce în ce mai de neînțeles,
este cumva acesta un semn al unei crize iminente?
Problema reală este aceea că sistemul climatic global
este un sistem foarte, foarte complex.
Iar astfel de sisteme complexe manifestă un comportament nonlinear.
Se constată anomalii stranii în comportamentul vremii peste tot în lume,
care nu s-au mai văzut niciodată înainte.
Avem inundații, furtuni de o violență nemaiîntâlnită.
Catrenele lui Nostradamus par să vină în sprijinul ideii
că natura pregătește, probabil, o reacție adversă îngrozitoare.
"La scurt timp după aceea, la un interval nu prea mare,"
"o furtună tumultuoasă se va ridica pe pământ și pe mare."
"Flăcări, animale, care vor duce la un și mai mare dezastru."
Centuria 2- catrenul 40 se referă nu doar la o singură furtună,
ci la un lanț de furtuni care vin iar, și iar, și iar.
"Marele oraș de lângă ocean,"
"Înconjurat de o mlaștină de cristal"
"Între solstițiul de iarnă și cel de primăvară"
"Va fi supus unui vânt teribil."
Dacă aș fi un om din secolul XVI și aș încerca să descriu
acești zgârie-nori uimitori, luminați artificial cu lămpi de neon,
cu acele ferestre din sticlă,
tăiate în forme geometrice unghiulare,
l-aș putea descrie chiar așa. Un oraș într-o mlaștină.
Putem spune că e vorba de centrul orașului New Orleans
lovit de uraganul Katrina.
M-a sunat un prieten când a lovit Katrina,
un amic interesat tot de Nostradamus,
și vroia să vorbim despre catrenul 48 al centuriei 9,
pentru că avea impresia
că acesta este o descriere foarte directă și exactă a uraganului Katrina
și a celorlalte uragane distrugătoare.
Dacă Nostradamus prevede o întețire a acestor furtuni răvășitoare,
care ar putea fi apogeul?
Uraganul Ike a fost la fel de mare ca Golful Mexicului.
Acum vedem că nu este vorba doar de o simplă furtună
ce are loc o dată într-un secol,
ci de un val de furtuni ale secolului care se vor repeta la nesfârșit.
În vreme ce furtunile sunt tot mai dese și mai furioase ca niciodată,
îngrijorările cu privire la 2012 cresc.
Iar căutarea de răspunsuri e din ce în ce mai urgentă.
Lângă Salon-de-Provence, sudul Franței, unde s-a născut Nostradamus,
există o cruce necunoscută care ar putea oferi un alt avertisment cumplit.
Unii cred că arată direct către 2012.
Manuscrisul pierdut a lui Nostradamus și culturi antice din întreaga lume
par să indice anul 2012 ca unul de schimbări la scală apocaliptică.
Pentru unii, recentele evenimente pe plan global
aduc în prim-plan natura urgentă a situației.
Altă ilustrație din manuscrisul pierdut atribuit lui Nostradamus
continuă seria avertismentelor.
Ceea ce are interesant această imagine
este faptul că vedem din nou arcașul, adică Săgetătorul,
care își îndreaptă săgeata, practic, țintește o femeie.
Și această femeie este centrul galaxiei.
Cred că semnifică faptul că în momentul marii alinieri,
cântarul sau balanța deciziilor noastre în viață
vor fi mult mai importante.
O examinare mai amănunțită a acestei imagini
dezvăluie un simbolism curios.
Săgeata arcașului și femeia formează o cruce
ce aduce cu alinierea galactică.
"Cerul...prevestește,"
"Prin semne clare și stele nemișcate"
"Brusc, era schimbării se apropie,"
"Nu în rău, dar nici în bine."
În acest catren,
oare expresiile 'semne clare' și 'stele nemișcate'
fac aluzie la soare, răsărind în linie cu centrul întunecat al galaxiei,
anunțând o bruscă eră a schimbării?
Oare Nostradamus și desenele cărții pierdute
au văzut cu ochii minții un eveniment cosmic
care va produce distrugerea la scară planetară?
Pe măsură ce trecem prin toate cele șapte desene,
ele devin din ce în ce mai interesante, în special acesta,
pentru că, realmente, susține întreaga idee centrală,
încearcă, realmente, să atragă atenția
către aspectele astronomice și astrologice ale acestui eveniment
despre care Nostradamus încearcă să ne vorbească.
Dacă, într-adevăr, este adevărat
că alinierea va declanșa o schimbare semnificativă pe pământ,
identificarea exactă a deznodământului ei e de o importanță majoră.
Misteriosul alchimist, cunoscut doar sub numele de Fulcanelli,
pretindea, în 1920, că ar fi decodat
simbolurile masonice de pe catedralele gotice.
Fulcanelli scrie și despre o cruce obscură din sudul Franței,
numită Crucea din Hendaye.
Experții știu de unde provine crucea
despre care Fulcanelli credea că poartă un mesaj
care este un ecou al predicțiilor masonice despre sfârșitul lumii.
Ceea ce spune Fulcanelli, care este al treia persoană
ce scrie despre Crucea din Hendaye,
este că acest monument ne dezvăluie ceea ce ni se va întâmpla
și că această Eră nu are alt sigiliu decât cel al morții.
Un mic grup de cercetători sunt de părere
că simbolurile gravate la baza acestei cruci
dezvăluie nu doar data producerii pericolului în cauză,
dar și ordinea în care aceste evenimente își vor face simțită prezența.
Când am început să descifrez Crucea din Hendaye,
examinând fiecare simbol în parte,
mi-am dat seama că steaua de pe piedestal
semnifică centrul galaxiei.
Și se află exact în partea opusă Soarelui,
în partea opusă chipului încruntat al Soarelui de pe piedestal.
De asemenea, că luna este exact în partea opusă acestui ciudat oval.
Și când am aprofundat examinările, am realizat că ovalul acela ciudat
nu este altceva decât succesiunea echinocțiurilor.
Puem spune că, practic, e un mare ceas pe care îl privim noi acum.
Se pare că ceasul și-a început
numărătoarea inversă către alinierea galactică
într-un mod foarte caracteristic.
Gravitația polilor Soarelui și Lunii
determină mișcarea balansată a Pământului de-a lungul axei sale
ceea ce înseamnă că perspectiva Pământului asupra constelațiilor
se schimbă cu câte 1 grad la fiecare 72 de ani.
Acest fapt este cunoscut drept 'succesiunea echinocțiurilor'.
Pe parcursul a 26.000 de ani,
aceste constelații se rotesc cu 360 de grade,
ajungând la locul de unde au plecat.
Potrivit unei interpretări,
crucea, la fel ca și calendarul mayaș,
folosește alinierea galactică ce a avut loc acum 26.000 de ani
ca punct de început al numărătorii pentru următoarea,
destinată să aibă loc în 2012.
Dacă folosim crucea ca punct de referință,
e ușor de înțeles că aceasta e alinierea noastră galactică.
În principiu, dacă te uiți la toate imaginile în ansamblu,
ajungi la ideea că toate se referă la o perioadă de timp.
Și acea perioadă de timp este aproximativ echivalentă cu cea din calendarul mayaș,
cam de prin 992-993 până în 2012.
Au decis să cumuleze toate cunoștințele în acest mic monument ascuns,
cu speranța că, într-o zi, cineva îl va descoperi
și va începe să-l descifreze
pentru a afla secretul privind sfârșitul lumii.
Spre acest lucru Nostradamus indică în catrenele lui,
și același lucru e punctat și de Fulcanelli
cu ideea relevată în Crucea din Hendaye.
"Vine! Pregătiți-vă! Se va întâmpla! Pregătiți-vă! Fiți conștienți de asta!
Cam atât puteți să faceți."
Potrivit profețiilor lui Nostradamus,
catastrofele despre care unii cred că el le-a prezis a avea apogeul în 2012,
au început deja să se abată asupra noastră.
"Când peștii, atât cei tereștri cât și cei acvatici,"
"Vor fi aduși pe plajă de un val puternic,"
"Cu forma lor ciudată, lucioasă și oribilă vederii"
"Vor ajunge brusc la dușman, de la mare până la ziduri."
Oare acest catren să fi profețit distrugătorul val tsunami din 2004
care a ucis peste 150.000 de oameni?
Dacă privim unele din casetele video ale valului tsunami
ce a lovit partea sudică a Indiei,
observăm oceanul umflându-se,
arătând urât la înfățișare și inundând țărmul.
El spune: "Pești și animale vor fi măturați de pe țărm."
Unii oameni de știință se întreabă dacă valul tsunami
și alte dezastre naturale iminente
ar putea anunța viitoarea aliniere galactică.
Pe măsură ce se produc aceste schimbări,
ele se intensifică, și în această intensitate,
ne putem aștepta la extreme ale tuturor lucrurilor
pe care le-am trăit deja. De ex., cutremurele.
Am avut un cutremur de 9 grade în Oceanul Pacific,
într-un loc care e cunoscut a nu fi avut niciodată
nici cea mai mică problemă.
Există o îngrijorare crescândă că tsunamiurile și cutremurele
ar putea fi doar începutul unor dezastre naturale
ce ar putea aduce lumea în pragul dezastrului,
inclusiv declanșarea unor erupții ale giganților adormiți
cunoscuți ca "super-vulcani".
Ultima dată când un astfel de vulcan a erupt
a fost în Lake Toba, Indonezia, acum aproape 70.000 de ani,
și aproximativ 9 % din ce însemna
atunci specia umană, a fost nimicită.
Raportat la numărul populației de azi, ar însemna 5-6 miliarde.
În aria Parcului Național Yellowstone din statul american Wyoming,
un super-vulcan subteran a trecut acum
în stadiul numit de oamenii de știință 'Zona Roșie',
o categorie ce înseamnă că este pe punctul să erupă.
Odată ce un supervulcan ca Yellowstone se mută în 'Zona Roșie',
deci, pe punctul de a erupe, asta nu înseamnă un cesuleț cu alarmă
care ar suna la un anumit moment,
ci faptul că nu are nevoie
decât de un mic stimul extern care să-l declanșeze.
Unii cred că acel stimul va veni în 2012.
Și dacă va fi așa, rezultatul nu va fi decât unul catastrofal.
Și, după cum am mai spus,
2012 vine cu acest vârf maxim al activității solare
ce poate fi un stimulent al activității vulcanice
și care poate duce la declanșarea unei erupții super-vulcanice.
Energia intră în atmosferă, metalul o conduce,
scutură scoarță și bum!
O mulțime de dovezi indică că anul 2012 ar putea fi foarte semnificativ.
Dar cu ce final?
Multe culturi arată dezechilibre galopante
care ne-ar putea afecta viața pentru totdeauna.
Această imagine din ceea ce mulți cred a fi cartea pierdută a lui Nostradamus,
oferă o imagine a felului cum destinul nostru ar putea atârna în balanță.
În acest desen, Nostradamus se uită în cartea vieții,
îi răsfoiește paginile,
iar sub cartea vieții, sunt trei femei. Cele trei soarte.
Grecii au un mit potrivit căruia soartele sunt trei femei
ce țes timpul, țes destinul.
Ceea ce ne spune el prin asta e că avem o alegere.
Iar alegerea pe care o vom face ne va determina soarta.
Rolul alegerii în afacerile umane nu se limitează la Nostradamus.
E un principiu de bază în multe culturi antice.
Pentru indienii Hopi din sud-vestul Americii,
este un principiul central al destinului lor.
Aceștia cred că fiecare conjunctură umană
are două posibile urmări.
Una este aceea când binele învinge răul și viața continuă,
și a doua e aceea când umanitatea se confruntă cu distrugerea.
Toate aceste tradiții indică perioada noastră de timp din istorie,
unele la modul general, altele într-un mod mai explicit,
dar toate ne spun că acesta este timpul
pe care l-au plănuit, l-au anticipat, de care s-au temut
și pe care l-au pregătit de foarte mult timp.
Hopi cred că sfârșitul lumii
va fi precedat de o perioadă de frământări intense,
marcată de devastatoare probleme sociale, de mediu și politice,
ca și de fenomene meteo extreme,
un timp care seamănă foarte mult cu cel de acum.
Iar tradiția indienilor Hopi vorbește despre 4 lumi anterioare,
fiecare lume, fiecare mare Eră încheindu-se cu un cataclism.
Și mai spun că noi trecem acum în a cincea.
Hopi au căutat răspunsuri la înțelepții trecutului lor.
Aveau credința că aparițiile spiritelor strămoșilor lor
numite 'Kachinas' sunt semnele producerii unor evenimente importante.
Cel mai temut din acești "Kachinas'
este cunoscut sub numele de Steaua Albastră.
Hopi spun că apariția spiritului Stelei Albastre
anunță producerea unui cataclism.
Și fac referire la diferite efecte ce se vor produce,
cum ar fi cutremurarea pământului, inundații, și altele.
Steaua Albastră nu e direct legată de alinierea galactică din 2012,
dar originea ei pe cer și avertizarea ei
cu privire la o soartă tragică iminentă îi conferă o relevanță posibilă.
În ciuda avertismentelor producerii de dezastre,
americanii nativi cred
că un mesaj de speranță este encodat într-un monument secret
ce este localizat în rezervația Hopi din Arizona.
De fapt, există o profeție, o profeție pe o stâncă
într-un loc numit Oraibi din deșertul Arizona,
unde sunt desenați oameni care trăiesc în această perioadă a istoriei.
Oamenii merg pe o cărare care, la un moment dat, se bifurcă
ceea ce înseamnă că oamenii trebuie să aleagă una dintre cele două lumi.
Pe una din cărări,
oamenii trăiesc într-o lume unde se văd recolte crescând,
pe când în cealaltă lume,
oamenii există încă, dar nu în conexiune cu ei înșiși, cu lumea,
unde hrana nu există și unde viața e dură.
Aceste scrijeliri și desene în stâncă
se referă la o istorie care s-ar fi petrecut în timpul existenței lor,
dar și la ceva s-ar putea întâmpla în viitor.
Unii dintre bătrânii Hopi spun
că efectele Stelei Albastre s-au produs deja
când o cometă s-a ciocnit de Jupiter în 1990,
și a explodat în atmosfera acestei planete.
Din cauza anumitor condiții spectrale,
acest fenomen a apărut pe cer ca o masă albastră.
Alții spun că Steaua Albastră încă nu și-a făcut simțită prezența
și că atunci când va apărea pe cer,
va anunța ivirea unui nou Kachinas sau unui nou Dumnezeu
care va veni, fizic vorbind, în mijlocul lor
și va dansa împreună cu ei, în propriile lor sate.
Hopi au prezis în avertismentele lor finale
că cei care nu vor celebra schimbarea și venirea noii ordini divine
vor muri de frica
produsă de acea schimbare.
Hopi sunt foarte clari în privința poverii
pe care rasa umană o va avea de îndurat în perioada catastrofică ce va urma.
Ei spun că în această eră a lumii,
Pământul va trece prin trei mari șocuri.
Și au interpretat asta ca fiind:
Primul șoc a fost primul război mondial.
Al doilea șoc a fost al doilea război mondial.
Despre al treilea șoc, spun că nu poate fi prezis
pentru că oamenii vor hotărî cum se va produce el
prin modul cum își trăiesc viețile chiar acum.
Unii sunt de părere că al treilea șoc indică un cataclism din cer.
Și dacă va fi așa, ar fi o altă legătură cu viitoarea aliniere galactică.
E o temă ce rezonează din scrierile lui Nostradamus.
Nostradamus privea în viitor și, adeseori, era îngrozit.
A descris, că, fără îndoială, va fi un dezastru cosmic.
"Când totul este bine sub soare și lună și este din belșug,"
"Ruina lui se apropie."
"Vine din cer să vă cearnă destinele"
"În luna a șaptea."
Nostradamus pare să descrie un fel de holocaust nuclear.
Asta nu înseamnă că e vorba, neapărat, de un al doilea Hiroshima sau Nagasaki,
ci sugerează a fi un fel de iradiere, scurgere sau orice altceva.
Un număr redus de cercetători care au comparat
scrierile lui Nostradamus cu cele ale culturii Hopi,
cred că ambele ar putea descrie caracteristicile unui super-val galactic.
O grindină de radiații cosmice
despre care se crede că ar avea
capacitatea distructivă a unei explozii nucleare.
Uneori se ridică întrebarea cu privire la ceea ce ar fi exact
această Stea Albastră la care se referă Hopi.
Ar putea fi posibil să fie super-valul galactic
pe care savanții îl descriu ca fiind un val imens de energie
ce pulsează prin Univers,
distruge câmpul magnetic al Pământului
și cauzează schimbări în atmosferă
care sunt înregistrate în straturile de gheață.
Natura exactă a acestei energii cosmice e dificil de stabilit,
dar impactul ei ar fi devastator.
Este curios că super-valurile galactice își au originea în centrul galaxiei
care joacă un rol proeminent în alinierea galactică.
Aspectul neliniștitor al acestui fenomen de super-val
este faptul că aceste raze cosmice călătoresc cu viteza luminii
din centrul galactic spre noi.
Deci, nu prea ar mai fi timp pentru avertizări.
Într-o zi, totul e bine, apoi, dintr-odată, totul o ia razna.
Însă un super-val ar mai lăsa loc speranței
dacă ar fi de o intensitate mai mică.
Poate doar ne-ar scoate din funcțiune sateliții,
nu ne-ar mai merge celularele sau televizoarele,
ar avea și un anumit impact economic pentru câțiva ani,
dar ne-am reveni.
Dacă ar fi ceva minor ca asta, ar trebui să fim recunoscători.
Ar putea supraîncărca liniile de înaltă tensiune, ar fi ca un INP,
ar cauza pene de curent pe cuprinsul întregii planete.
Oare acesta să fie fenomenul pe care Nostradamus sau Hopi îl descriu?
Sau au avut viziunea a ceva și mai periculos?
Dacă ar fi să spunem care ar fi cel mai rău scenariu,
am putea da exemplu ceea ce s-a întâmplat la sfârșitul erei glaciare.
Ultimul super-val a nimicit
95% din animalele cele mai mari ale continentului nord-american.
Auzi și povești despre cum cea mai mare parte a rasei umane a fost distrusă.
Doar câțiva au supraviețuit.
A fost, probabil, unul din cele mai semnificative evenimente
care i s-a întâmplat rasei umane în istoria ei.
Dacă Steaua Albastră și un posibil super-val galactic
sunt două dintre cele mai majore evenimente cosmice
despre care unii pretind că ar coincide cu alinierea din 2012,
poate că o profeție înfiorătoare de la unul dintre cei mai mari savanți ai lumii
poate arunca o nouă lumină asupra a ceea ce se va întâmpla.
Sir Isaac Newton, cunoscut drept "Părintele Fizicii",
credea și el cu fermitate în profeții și în alchimie,
fapt care îl leagă într-un mod neașteptat de Nostradamus.
Nostradamus a aruncat o rețea largă în efortul lui de a surprinde
adevărul iluzoriu cu privire la viață și destinul umanității.
A consultat cele mai distinse izvoare de înțelepciune ale trecutului,
de la civilizațiile antice până la marii profeți biblici,
în încercarea sa de a cartografia însuși viitorul omenirii.
Această ilustrație din cartea pierdută a umanității
este apogeul tuturor celor șapte.
În special aceasta de față, în care acum sunt doar două femei,
deci una din soarte a dispărut.
Mai e un aspect interesant.
Roata timpului nu mai are nicio spiță,
ceea ce înseamnă că ea va cădea.
Iar al treilea aspect alarmant al acestui desen
sunt filele goale ale cărții vieții,
nu mai e nimic scris în ea.
Cartea vieții e un simbol din biblie.
Reprezintă una dintre multele imagini religioase
pe care Nostradamus a integrat-o în opera sa.
Biblia este o carte care ghidează
și divizează umanitatea de mii de ani.
Unii consideră că biblia conține un mesaj codat
despre viitorul nostru.
Începuturile căutării unui astfel de cod biblic se găsesc în secolul XVII,
prin fizicianul englez Isaac Newton
care credea că poate decodifica acest avertisment
pentru a afla astfel momentul venirii apocalipsei.
Aceeași provocare este acceptată în secolul XX
de un matematician israelian.
Codul biblic este o analiză statistică
a unei anumite părți din biblie,
făcută de un matematician israelian pe nume Eliyahu Rips,
care, practic, a găsit codificat în aceste cărți
o remarcabilă bogăție de informații,
prezicând, astfel, nume de mari rabini
și alte figuri religioase care vor apărea.
În 1994, trei matematicieni israelieni,
au descoperit o secvență de numere
pe care autorul american Michael Drosnin a folosit-o
pentru a identifica ceea ce el crede a fi o directă referință biblică
la data de sfârșit a calendarului mayaș,
adăugând un strat de mister la întrebarea privind anul 2012.
Ceea ce a făcut a fost să filtreze
toate literele unei anumite porțiuni din biblie,
sa le filtreze așa cum sunt scrise,
și apoi, oricăror cuvinte care se intersectau
le atribuia o semnificație.
Intersectarea lui '2012' cu expresia 'anihilarea pământului'
a sărit imediat în ochi.
Mulți cred că Biblia și Tora evreiască
conțin ambele avertismente despre o posibilă catastrofă apocaliptică.
Este o referință în tradiția creștină, în cartea Apocalipsei,
despre un munte de foc ce lovește Pământul.
Astăzi putem înțelege asta ca fiind ciocnirea cu un meteorit.
O cometă, ceva care ar putea duce la extincție totală.
Dar, totuși, mulți învățați moderni ai Torei se întreabă:
"Ce a cauzat, mai exact, Potopul lui Noe?"
Și pretind că a fost vorba de un eveniment astronomic.
Un corp din spațiu s-a rotit în direcție contrară în jurul Soarelui,
trăgând astfel de câmpul gravitațional al pământului,
smulgând mările din matca lor,
practic schimbând și deviând orbita planetei.
Este oare posibil ca un astfel de eveniment
să se întâmple din nou?
Există voci care spun că se va întâmpla.
Și că se va întâmpla curând.
O altă posibilă corelație este găsită
între aceste descrieri ale sfârșitului lumii
și sincronizarea cu calendarul evreu
care este menit să se încheie în anul 7.000.
În funcție de cum iei în considerare calendarul evreiesc,
de versiunea calendarului evreiesc pe care o iei ca punct de referință,
tocmai am atins mileniul 7,
tocmai am trecut în anul 7000.
Oare producerea alinierii galactice,
când soarele se va alinia din nou cu centrul galaxiei noastre,
e conectată, în vreun fel, cu datele de sfârșit
ale calendarelor mayaș și evreiesc?
Faptul că Iranul are acum motive să fie o amenințare mare pentru Occident
e un fapt consemnat în profeții cu peste 1500 de ani în urmă.
Evidentul val de violențe ce se petrece astăzi prevestește
criza și mai mare cu care se se va confrunta umanitatea.
Și știți cum se spune: 'Va fi și mai rău înainte să fie bine.'
Și Nostradamus a distins pericolul menționat in Biblie.
A prezis problemele din Orientul Mijlociu în multe din profețiile lui,
și, în special, pare să fi prezis războiul din Iraq.
"El va pătrunde, cu viclenie, neplăcut, infamant,"
"tiranizând Mesopotamia."
"Toți, prieteni ai acestei doamne adultere,"
"Pământul îngrozitor și întunecat la înfățișare."
Acesta este catrenul 70 din centuria 8.
O armată de cruciați n-a pus niciodată piciorul în Iraq,
în vremea cruciadelor.
Aici, denumirea antică de Mesopotamia se referă la Iraq.
Cercetătorii cred că războiul la care se referă Nostradamus este unul religios.
Alt catren este legat de acesta, ca parte a unei profeții mai complexe.
"Marea mulțime și sectă a crucii"
"Va fi comasată în Mesopotamia"
"Lângă fluviul din apropiere, compania se va statornici,"
"Și va impune legi pentru dușman."
Soldații crucii, cruciații.
Președintele Bush a numit războiul contra terorismului o mare cruciadă.
Dar cheia către înțelegerea acestei profeții
este cum definești ultima propoziție.
El spune că America va pierde în Iraq.
Cred că cel mai important lucru
pe care îl spune Nostradamus cu privire la această perioadă de timp
este: 'Atenție la războaie, la fundamentaliștii islamici.'
Nostradamus nu are niciun catren în care să spună:
"Și toți au trăit fericiți până la adânci bătrâneți, venerând același Dumnezeu."
Nostradamus nu spune asta.
Nostradamus a prezis o legiune de probleme ridicându-se în timpul nostru.
Cea mai recentă și mai devastatoare prăbușire în spirală a piețelor financiare
este altă criză ce îmbolnăvește, la ora actuală, lumea.
Potrivit unora, se pare că și aceasta
a fost anticipată în catrenele lui Nostradamus.
"Fulgerul va săgeta templul cel închis"
"Va răni cetățenii în chiar fortăreața lor."
"Cai, vite, oameni, zid vor fi lovite de val."
"Prin foamete, uscăciune, pe cei mai slab înarmați."
Dacă te gândești că 'templul închis' este bursa de schimb
și templele banilor de pe Wall Street,
atunci, da, se poate spune că au fost lovite de fulger.
Au fost, practic, făcute ruine.
Vedem necazurile și distrugerile
cauzate de dezastrul economic din ultimele luni.
Nostradamus spune că băncile vor fi luate cu asalt de mulțimi de oameni
care vor încerca să-și recupereze banii, însă băncile se vor închide.
Banii nu vor mai avea nicio valoare
și vor fi aruncați și arși ca niște simple hârtii.
Practic, va fi sfârșitul sistemului bancar.
Oricat de dureroasă ar fi confruntarea cu o catastrofă naturală sau cu războiul,
unii se întreabă dacă ele nu sunt cumva doar un preludiu
la ce urmează în 2012?
Sunt multe boli noi care au apărut în ultimii 20 de ani
pentru care, pur simplu, nu există niciun tratament medical,
ne confruntăm cu epuizarea resurselor vitale
ce atrage după sine competiția crâncenă pentru ceea ce oamenii
vor crede că sunt ultimele resurse rămase.
Astea vor duce la războaie. Războaie regionale,
în legătură cu care experții sunt îngrijorați
că ar putea deveni războaie mondiale,
iar, din câte știm, asta nu s-a întâmplat niciodată în istoria lumii.
Și toate trebuie soluționate în cam 8-10 ani.
Asta face timpul nostru în istorie unic.
Cartea pierdută mai conține o ultimă informație
care ar putea fi factorul final decisiv
care să dezvăluie dacă 2012 ar însemna sfârșitul violențelor
sau un sfârșit violent.
Culturile antice trimit oare un mesaj răsunător
de o importanță profundă?
Oare un eveniment cataclismic se întrevede la orizont?
Conștientizarea de către om a propriei lui mortalități
constituie esența interpretărilor lui asupra trecutului
și a așteptărilor lui în privința viitorului.
Culturile trecute se axau pe ideea că o cultură există un anumit timp,
nici măcar Imperiul Roman nu a existat pentru totdeauna,
urmată după aceea de o perioadă de dezechilibre.
Doar foarte recent am luat în considerare ideea
că s-ar putea să nu mai fie altcineva după noi,
că am putea fi, practic, capabili să distrugem toată viața de pe planetă.
Și nu poate fi un accident faptul că această idee devine un fapt obișnuit
în același timp cu ideea alinierii galactice,
cu ideea sfârșitului lumii, etc.
Toate aceste tradiții indică perioada noastră de timp din istorie,
unele la modul general, altele în specific,
și toate ne spun că acesta este momentul
pe care l-au plănuit, l-au anticipat, de care s-au temut
și pentru care s-au pregătit de foarte mult timp.
Pentru unii, ultima imagine a cărții pierdute
trimite un mesaj simplu dar clar,
în sensul că dacă nu luăm în seamă avertizarea,
asta ar putea avea consecințe distrugătoare.
Această imagine spune.
Fie mergem înainte și cartea vieții va continua să fie scrisă,
fie există șansa să nu mai continuăm,
adică s-ar putea să ne confruntăm cu o extincție în masă.
"La răsărit se va vedea un foc mare."
"Zgomot și lumină întinzându-se spre Nord."
"Pământul va răsuna de țipetele morții."
"Moartea îi va aștepta prin arme, foc și foamete."
Nostradamus încearcă să ne sperie ca să nu ne distrugem singuri.
Încearcă să ne sperie ca să ne facă să stopăm creșterea nivelului oceanelor,
să oprim moartea copiilor noștri prin înfometare,
să stopăm dezechilibrul climatic.
De-a lungul secolelor, au existat civilizații
care au eșuat, care nu și-au schimbat modul de viață
și au fost complet eliminate nu doar din istorie,
ci chiar și din amintirea noastră.
Și ne spun: "Hei, asta se poate întâmpla chiar și astăzi".
"Dacă nu faceți în acest moment anumite schimbări,"
"voi ați putea fi următoarea Atlantidă."
Pe măsură ce 2012 se apropie,
problemele lumii par să se înmulțească.
Dacă doar citești ziarele, dacă te uiți la CNN,
ceea ce vezi sunt știri constante
despre schimbări ce se intensifică rapid
în domeniile fundamentale majore pentru supraviețuirea omenirii.
Schimbări climatice rapide, colapsuri financiare,
reorganizări pe plan energetic și dispariții de specii,
criza de apă.
Biologul de la Harvard, E.O. Wilson,
vorbește despre această perioadă din istorie,
despre unicitatea acestei perioade de timp în istorie.
Spune că trăim într-un loc îngust al timpului,
adică resursele și abilitatea noastră de a soluționa problemele
vor fi forțate dincolo de limite.
Și iată nodul problemei. Timpul pare să se accelereze.
Se spune că secolul 20 are mai multă istorie comasată în el
decât toate celelalte 19 ce l-au precedat.
E foarte probabil că secolul XXI va avea în el 19-20 de secole în el.
În secolul XXI, vom fi martorii unei tehnologii
de 1.000 ori mai multă decât în secolul XX.
Nimeni în viață nu poate să-și imagineze acest concept.
În secolul XX, am început de la cai,
apoi au apărut automobilele, avioanele,
am fost pe Lună, am inventat internetul,
și dacă multiplici toate astea cu 1.000,
nu ai cum să-ți imaginezi ce-ar mai putea apărea în secolul următor.
Dacă istoria e vreun fel de indicator a ceea ce urmează să experimentăm,
atunci această tranziție va fi una foarte scurtă
și va avea loc foarte curând.
Ziua de 21 decembrie a anului 2012 marchează doar o dată,
dar noi ne aflăm deja în acea zonă a timpului
unde, ca civilizație și ca planetă, suntem forțați
să rezolvăm cea mai mare provocare înregistrată vreodată în istoria umanității.
Dacă omul modern continuă pe drumul actual,
unii cred că predicțiile cele mai întunecate ale lui Nostradamus
s-ar putea declanșa când se va produce alinierea galactică.
Totuși, ar mai putea exista măcar o fereastră de oportunitate.
În timp ce imaginea finală din cartea pierdută
arată o carte nescrisă a vieții, sugerând extincția,
unii întrevăd o rază de speranță.
Aceasta a fost făcută de cineva care știa ce face.
De aceea ține cartea ridicată spre noi, spunând:
"E alegerea voastră, voi decideți ce vreți să faceți".
Este lucrarea a unui geniu plin de compasiune
pentru că încearcă să ne dea un mesaj, să ne salveze,
să ne salveze civilizația și viețile.
Acesta să fie motivul pentru care atât de multe culturi
au codificat avertismente pentru generațiile viitoare?
Ar putea fi alinierea galactică, realmente, un trăgaci
pentru un eveniment pe care omenirea să-l controleze?
E posibil ca evenimentul cataclismic ce a fost prezis
să nu fie ceva atât de tragic, ci, mai degrabă, un semnal de alarmă?
Dacă trebuie remarcat ceva la Nostradamus,
acela este sensul de speranță care răzbate din opera lui.
Indiferent cât s-ar înrăutăți lucrurile,
indiferent cât de rele ar fi războaiele, foametea, holocaustul nuclear,
umanitatea va supraviețui.
Cred că întrebarea la care trebuie să ne răspundem acum este:
"Avem noi curajul să unim
înțelepciunea trecutului nostru cu știința avansată de astăzi?"
"Oare o știință bazată pe spiritualitate
ne va ghida după 21 decembrie 2012?"
Unii sunt de părere că sfârșitul calendarului mayaș
reprezintă el însuși un mesaj de speranță,
că 21 decembrie 2012 nu marchează, de fapt, un sfârșit,
ci, mai degrabă, concluzia unei Ere și începutul uneia noi.
Dacă punem laolaltă
înțelepciunea antică și cunoașterea contemporană
am putea să depășim acest moment cu bine.
În ciuda predicțiilor sale atât de pesimiste,
însuși Nostradamus descrie zilele ce vor veni
ca având multe posibile urmări.
Acest profet proeminent nu vorbește
despre un viitor scris în piatră, de neschimbat,
ci despre un viitor în care omul își poate croi propriul destin.
Acesta este profetul care a lăsat loc la două tipuri diferite de viitor.
Unul care îl descrie pe om
ca pe un mare unificator, și un al doilea
în care omul moare într-un accident stupid.
Nu-și poate împlini ambele viitoruri,
i se oferă o alegere.
Nouă ni se oferă să alegem.
Fie vă pavați calea către o nouă umanitate,
fie așteptați să v-o paveze altcineva
și pe toți vă așteaptă apocalipsa.
Culturile înfloresc și dispar.
Civilizațiile se dezvoltă și decad.
Chiar și marele profet Nostradamus este, la urma urmelor,
doar un muritor de rând,
dar mesajele sale nemuritoare dăinuie,
îndemnându-ne să reușim împreună sau să pierim.
"Transformarea va fi foarte dificilă"
"Orașe și provincii vor iesi invingătoare de pe urma schimbărilor,
"Inimile lor bucurându-se de starea de lucruri restabilită,"
"Cei vicleni eliminați"
Marea, pământul refăcut, pentru că armonia umană se trezește la viață."
Sincer, nu cred că va fi o schimbare majoră în dimineața zilei de 21 decembrie 2012.
Nu vor ateriza farfurii zburătoare, nu va lovi nicio cometă în dimineața aceea,
dar va fi o cotitură când, privind înapoi,
vom spune cu toții: "Oh, da! Acolo s-a terminat totul."
"Acela a fost anul în care Noua Romă a căzut."
Statele Unite se vor transforma. Și să sperăm
că vom începe să înaintăm către un viitor mai bun.